Jurat potenţial numărul 17, vă rog să vă spuneţi numele.
Richard Day.
Ne puteţi declara orice opinie preexistentă
pe care aţi avea-o despre acuzatul Frank Castle?
Adică Justiţiarul? Cred că e un animal,
bolnav, defect...
Erou. Aşa ar trebui să-i zicem.
Face ce nu reuşeşte poliţia, Frank Castle este un...
O insultă grotescă a amendamentului doi.
Un fascist fără autoritate. Dacă mă întrebaţi pe mine,
oamenii ca Frank Castle ar trebui...
Aplaudaţi pentru că trimit toţi hoţii
şi tâlharii şi violatorii la morgă, unde le e locul.
Lasă-i să tremure de frică când umblă pe stradă.
- E ca şi Fiul lui Sam. - Bernie Goetz...
Parcă numai el ne mai apără, Frank.
Abia m-am mutat cu familia la New York şi acum plecăm de aici.
Dacă oricine poate omorî pe oricine... Unde se termină nebunia?
Dlor avocaţi, peste 400 de juraţi potenţiali au trecut prin această sală.
Cred că ar trebui să vă spun
că dacă nu reuşiţi să avansaţi cu cei 12 juraţi selectaţi,
voi face din acest proces un iad pentru voi.
Dnă judecător, oraşul n-a văzut de mult un proces atât de controversat.
Nu este uşor să găsim un juriu imparţial.
Toată lumea are o opinie despre Frank Castle.
Aşa e New Yorkul, dle Nelson. Toată lumea are o părere despre orice.
Dnă Reyes, procuratura este mulţumită de alegere?
- Da, Onorată Instanţă. - Şi apărarea, dle Nelson?
- Da, Onorată Instanţă. - Slavă Cerului.
Procesul Cetăţenii din New York contra lui Frank Castle
a început.
Dacă dau de nulitatea de stagiar care a organizat dosarele astea...
Stagiarul precis urmează strict ordinele procurorului.
Nu e sabotaj oficial, e doar o întârziere.
E o mişcare de doi bani.
Avem probleme mai mari. Cum ar fi stabilirea unei apărări.
- Decizia în cazul M'Naghten e bună. - Şi care era?
- Au pledat nebunia. - Băieţi...
Trebuie să obţinem un verdict "nevinovat".
Şi echipa de dezbateri poate arăta că e vinovat.
Ne trebuie o apărare afirmativă.
Da, pricep, dar nu cred că Frank e nebun.
Nu sunt doctor, dar aş zice că a trecut pe lângă nebunie.
- Nu, vorbesc serios. - Are dreptate.
Nebunia are o rată de achitare de numai 0,12% la New York.
Reyes o să cheme un psihiatru expert ca martor şi ne face cazul praf.
- Care caz? - Şi dacă am obţine...
Eroare judiciară? Câştigăm timp.
Vorbim de neresuscitare şi de implicarea lui Reyes. Pierde cazul.
Nici n-ar şti ce a lovit-o.
Dacă o luăm în direcţia asta, va trebui să dovedim, la judecată,
că guvernul a ascuns premeditat dovezi despre ambuscada Justiţiarului
şi că Reyes e implicată.
- Noi am fost acolo. - Nu suntem chiar imparţiali, nu?
Şi mâine ne trebuie o pledoarie de deschidere.
Încep cu stres posttraumatic, circumstanţă atenuantă,
perioada în război.
Crezi că războiul l-a făcut pe Frank ce e?
Vrem să reducem acuzaţiile şi să stabilim un precedent.
Castle are mulţi inamici, nu?
Dacă e închis cu restul deţinuţilor, e mort.
Trebuie să-i obţinem ajutor, iar TSPT poate face asta.
Noi nu ştim ce a văzut Castle acolo,
dar cercetările sugerează că TSPT poate fi declanşat de un nou stres.
Cum ar fi pierderea familiei.
Vreau să lucrez la pledoarie,
dar trebuie să fim siguri că şi el va fi de acord.
O să încerc.
Frank a arătat că vrea să vorbească măcar cu mine,
cât sunt singură.
- Sigur vrei să faci asta? - Păi, vreau să fiu de ajutor.
Avem o şansă mai bună să vorbească dacă mă duc eu.
O să iau lista de întrebări la care lucram.
OK.
Karen...
Ştii că nu e nevoie să faci asta de una singură.
E în regulă. Castle nu mă sperie.
Poate ar trebui.
Pot avea grijă de mine.
Ştiu, dar i-aş spune-o şi lui Foggy.
Sau cuiva din SEAL.
Ai grijă.
Promit.
Poftim. Te rog, doar ţine-te de scenariu.
OK.
- Uraţi-mi noroc. - Noroc.
Ce repede cresc!
- Bună, Frank. - Doamnă.
Ne-am uitat la cazuri similare,
precedente legale,
şi credem că ar fi util să aducem pe cineva din trecutul tău,
poate de la unitatea militară, cineva care ar putea
să vorbească despre natura meseriei.
- Ce legătură are cu restul? - Este un martor al caracterului.
Aducem la bară pe cineva care te cunoaşte bine.
Poate... vorbi despre lucrurile prin care ai trecut.
TSPT?
Credem că ţi-ar ajuta mult apărarea.
Nu faceţi asta. Este o insultă.
Mulţi veterani trec prin asta.
Nu zic de mine, vorbesc de ei.
E o insultă pentru ei. Oameni care chiar trec prin asta.
Ştiu ce vreţi să faceţi. Să mă etichetaţi
ca pe alt veteran dus cu pluta, care şi-a pierdut minţile.
Poate ţine la un juriu de mizerie, într-o curte de mizerie.
Nu s-a întâmplat pe câmpul de luptă.
Nu atunci s-a dus de râpă viaţa mea.
Doamnă, cred că mi-aţi promis nişte răspunsuri.
Aşa mi-aţi spus. Aveţi ceva sau nu?
- Nu-i aşa de uşor. - Asta vreţi?
- Să fie uşor? - Eşti judecat
pentru crime multiple şi nu ai o strategie de apărare.
Dacă nu cooperezi cu noi,
nu contează dacă te ajut să afli cine ţi-a ucis familia.
Nu ţi se va face dreptate.
Tot ce-o să faci, tot restul vieţii, va fi să putrezeşti la puşcărie!
Colonelul Ray Schoonover. Fostul meu comandant.
Să uităm apărarea cu TSPT. Dacă vreţi un martor pentru caracter,
colonelul e bun.
Mulţumesc.
Acum, doamnă, aveţi ceva pentru mine sau nu?
Poate ar fi cazul să mă duc înapoi în celulă şi să putrezesc?
Da. Am făcut nişte săpături.
Există nişte mastodonţi şi nu vor să fie văzuţi.
M-am uitat deja la astea. De sute de ori.
Sigur... dar nu împreună cu mine.
Doamnelor şi domnilor din juriu,
imaginaţi-vă...
Da, Matt.
- Am găsit o pistă. - Un moment.
Elektra, nu pot acum.
Tipul care a codificat datele alea financiare?
E un pervers, expert criptograf,
care predă studii asiatice la Universitatea din New York.
O să scot cifrul din el cu bătaia.
- Da... - Vrei să vii?
Bună.
Ai văzut depoziţiile Câinilor Iadului? Parcă le-au scris ţânci.
Le-am putea ataca.
Super. Da. Dă-mi doar un minut.
Cel mai important caz al nostru începe mâine-dimineaţă.
Nu pot veni cu tine.
- Nu poţi sau nu vrei? - Nu pot.
Viaţa mea nu stă în loc de câte ori suni.
Poate fi singura şansă să decodificăm datele
înainte ca Yakuza să-şi schimbe planurile şi să pierdem tot ce am aflat.
Mă enervezi.
Spune-mi în persoană. Două ore. Barclay şi Church.
Ştiu că sunt în găleată, dar jur că data viitoare
tot ce vreau e să mănânc moo goo gai pan de pe trupurile voastre.
Toată ziua.
- Noi nu suntem chinezoaice. - Tot aia, sunteţi fierbinţi.
Ce?
Ce nătărău scârbos.
Un scârbos care plăteşte bine.
Nu vă pot deosebi, dar garantez...
Ştiu toate limbile voastre mai bine ca voi.
Aşa că fiţi drăguţe.
Ieşiţi afară.
Scumpule, am venit acasă.
Şi ai fost teribil de poznaş.
Ar fi cazul să stai nemişcat.
Ce vreţi de la mine?
- Ai fost angajat de Yakuza. - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Ai criptat fişiere pentru ei.
Pe bani buni.
Nu mulţi profesori îşi permit apartamente ţipătoare, la înălţime
şi un du-te-vino de prostituate.
Ce vreţi să fac?
- Ce ştii mai bine, Philip. Tradu. - De data asta, pentru noi.
O să mă omoare dacă vă spun ceva.
Iar dacă nu, te facem să implori să fii omorât.
Treizeci de etaje, Philip.
Ai ajunge un pilaf.
Mai mult lichid decât solid. Presupun.
- Ce zici, profesore? - Haide, te rog...
Te rog...
- Vă plătesc, fac orice. - Încă o dată.
Nu pot, o să mă omoare.
Se sparge.
Bine! Fir-ar!
Opreşte-te! Da!
Vă ajut!
Bun, fii un scump şi spune-ne cum citim ultima pagină.
Voiau un cod care să nu poată fi spart.
Am pus alfabetul japonez
într-un cifru.
Acum...
treceţi caracterele prin matrice şi puteţi decripta tot.
Decriptează tu.
Sunt transporturi săptămânale.
Următorul e la noapte, la 23:00.
Triajul Bay Ridge.
Găsiţi vagonul de marfă cu numărul ăsta...
Şi puteţi găsi trenul pe care-l căutaţi.
Ce transportă?
Nu spune, jur.
Jur! Nu vă mai pot ajuta.
Mulţumim pentru ajutor, profesore.
Fă-ţi un pustiu de bine. Găseşte-ţi alţi parteneri de afaceri.
Şi omoară-l pe decorator.
Bună. Ţi-e foame?
Nu, nu cred să mai mănânc vreodată.
De la uitatul la astea toată ziua.
Da. Ce-ai zice de o cafea proaspătă?
Da.
Unde e Matt?
Credeam că lucrează târziu cu tine.
Eu... El...
Lucrează la pledoaria de deschidere.
Ai vorbit cu Castle?
Da.
Nu acceptă treaba cu TSPT, deci...
La naiba...
Nu are amintiri din război, Foggy.
Nu e adevărat.
A spus ceva ce putem folosi?
Când cheamă judecătorul martorii, planul meu e să o iau la fugă
şi să deschid o măcelărie.
M-am uitat peste câteva dosare de-ale noastre cu Frank.
Raportul medicului legist în uciderea familiei lui e al unui...
- Dr. Gregory Tepper. - Da.
E legistul-şef.
Va depune mărturie pentru Reyes.
Raportul lui spune că Lisa, Frank jr. şi Maria Castle
au fost ucişi cu câte un singur glonţ, dar Frank spune că erau răni multiple.
Le descrie oribil de detaliat...
Unghiuri diferite...
Calibre, răni de ieşire a glonţului prea mari pentru un pistol.
Adică familia lui a fost practic făcută zdrenţe.
Există o discrepanţă, care e bună, dar...
E tot cuvântul lor împotriva lui, iar el a şi fost împuşcat în cap.
OK.
Doar pentru un minut...
Încearcă să fii Frank Castle.
Să fii mânat exclusiv...
...de câteva secunde...
De un moment din toată viaţa ta...
Şi, cum închizi ochii, retrăieşti momentul ăla.
Şi de câte ori îi redeschizi, nu ai decât o secundă de pace
înainte să realizezi ce adevărat e coşmarul.
Că nimic nu s-a schimbat.
Familia ta nu se mai întoarce.
Şi îi revezi murind...
Din nou, chiar în faţa ta.
Nu vorbim de ceva ce i s-a întâmplat lui Frank,
vorbim de ceva ce i se întâmplă.
Înţeleg.
Dar...
Dacă nu-i exhumăm familia...
...tot nu avem nicio dovadă că Frank spune adevărul.
Bine, deci...
Să zicem că raportul legistului a fost modificat.
E tot tangenţial, deci inadmisibil.
Ce?
Numai dacă depoziţia legistului nu se coroborează cu a lui Frank.
Poţi face asta?
E o şansă slabă. Probabil ea îl ţine în lesă, dar...
Dacă merge...
Poate o expunem pe Reyes
şi obţinem eroarea judiciară pe care o voiai.
Procesul începe în câteva ore
şi în loc de un creier avariat de glonţ,
cazul nostru stă într-un medic legist care trebuie să cedeze la bară.
Îl sun pe Matt. Îi dau vestea.
Îi spun eu. Dacă ţine pledoaria de deschidere a anului...
Cred că am putea avea o şansă.
Ar trebui să pariem pe ce exportă Yakuza.
Pe o sută de dolari că-s animale exotice
sau genţi contrafăcute.
Ultima dată când au adus ceva în oraş
era un vapor cu un copil.
- Trafic de fiinţe umane? - Da, cam aşa ceva.
Elektra.
Toate vagoanele astea-s goale. Ăsta e plin.
Şi cele din spatele lui.
- Pline cu ce? - Nu ştiu.
Nu e spaţiu gol.
Încărcătura e uniformă. Nu are formă.
Dar e multă.
Destulă ca să îndoaie şinele.
Ai dreptate. Ăsta e al nostru.
Haide. Să vedem.
- Pământ. - Ştiu că suntem aici?
E o momeală?
Stai.
- Vin. - Să plecăm!
Te simţi bine?
Cele mai bune lucruri în viaţă te lasă fără suflare, nu?
Dacă asta crezi, mă bucur. Am ceva pentru tine.
E ziua ta norocoasă.
De ce ai venit aşa de greu?
Eşti rănită?
Să văd.
Crezi că asta lasă o cicatrice?
Nu toate lasă?
Nu o să mai am niciodată părul scurt.
Poţi să spui că ai căpătat-o luptând cu Yakuza.
Tot nu te-ar crede nimeni.
- În regulă. - Mulţumesc.
Facem o echipă bună, Matthew.
Ţine apăsat.
Ce le spui oamenilor?
Despre?
De unde ai cicatricile?
Norocul meu. Port costum la lucru...
Nu se vede.
Ce le spui femeilor cu care vii acasă?
Păi, se simt mult prea bine.
Nu pun întrebări.
Sigur.
Hei.
Îţi curge sânge.
- Eşti bine? - Trebuie mai mult ca să mă rănească.
Pe când tu...
Pe asta nu am văzut-o.
Da, ruşii adoră cuţitele.
Cel puţin, cred că ei au făcut-o.
Şi aici?
Yakuza.
De fapt un ninja, pe nume Nobu.
Nobu Yoshioka?
- Ce, îl cunoşti? - După faimă.
Da, şi asta e tot de la el. Asta a durut.
Şi cele două de pe spate.
Nu era acolo în facultate.
Cele mai multe nu erau.
Ai fost ocupată?
Se pare că amândoi am fost.
Unde ai plecat, Elektra?
Ultima dată când am fost împreună...
Cât am putut de departe de tine.
Şi...
Ai găsit...
...ce căutai?
În general, am aflat că sunt singură.
Atunci de ce nu te-ai întors?
Pentru că tu nu ştii ce ştiu eu.
Pentru că meriţi mai mult.
Întinde-te. Odihneşte-te.
Am întârziat mult.
O să analizez exporturile, să văd de unde vin.
Da.
Să ai o zi bună la tribunal, Matthew.
Tocmai azi...
A zis că o să întârzie, dar e de-a dreptul ridicol.
Foggy, ce se întâmplă cu el?
Ridicaţi-vă. Curtea e în şedinţă.
Prezidează onorabila judecătoare Cynthia Batzer.
Cazul nr. 1986-4447. Cetăţenii contra lui Frank Castle.
Aşezaţi-vă.
Se pare că vă lipseşte un om.
Doamnelor şi domnilor din juriu,
inculpatul a fost acuzat de mai multe crime grave.
Dar vă dau instrucţiuni, ca reprezentant al legii...
Ştii visele alea rele de la şcoală,
când apari în clasă în izmene?
- Da? - Ăsta-s eu acum.
La naiba! Matt trebuia să deschidă, nu eu.
Dnă Reyes, sunteţi gata de pledoariile iniţiale?
Mai mult decât gata.
Ar trebui să ne facem griji?
Adică în niciun caz Matt nu ratează asta, nu?
Doamnelor şi domnilor din juriu...
Frank Castle a torturat cu brutalitate şi a ucis 30 de oameni.
Treizeci de care ştim noi.
A luat legea în mâinile lui.
A devenit judecător, juriu şi cel mai violent călău.
Şi veţi auzi că victimele inculpatului erau infractori,
dar ele nu sunt azi aici, la judecată,
iar justiţia nu e în mâinile unuia ca el.
Nu suntem în Vestul Sălbatic.
Aici se face justiţie. Într-o sală de judecată.
Şi vă revine dv.
să reluaţi oraşul de la aceşti nelegiuiţi...
...precum Frank Castle.
Bărbatul acesta nu e un erou.
E un ucigaş în serie.
Şi este vinovat.
Mulţumesc.
Dle Nelson, sunteţi gata de pledoaria iniţială?
- E bună. - Şi tu eşti la fel.
Dle Nelson?
Dle Nelson, vă rezervaţi dreptul de a ţine pledoaria mai târziu?
Dă-o dracului!
Nu, onorată instanţă... Apărarea e gata să continue.
Doamnelor şi domnilor din juriu...
Inculpatul, Frank Castle, nu e...
Scuzaţi-mă.
Dl Castle e şi el o victimă...
Nu, nu e.
Bine, deci...
Aveţi 19 ani... Staţi pe nisipul fierbinte...
Soarele arde...
Zgomot...
Ţipete, focuri de armă...
Singurul lucru cert
e că sunteţi înconjuraţi de inamici care vă vor morţi.
Dar rezistaţi. Înduraţi.
De ce?
Pentru că aveţi ordin. Şi aveţi o datorie.
Şi pentru că viaţa nu vi se termină acolo.
Există oameni pe care-i iubiţi şi care vă aşteaptă acasă.
Pe lângă că e un puşcaş decorat,
omul din faţa dv. e un soţ bun şi un tată minunat.
Frank Castle a revenit din iadul războiului
nedorind nimic mai mult decât să-şi reia viaţa.
Dar soţia lui, fiul lui şi fiica lui
au fost asasinaţi brutal
şi nimeni, nici poliţia,
şi cu siguranţă nici procuratura nu au făcut dreptate.
Vedeţi, el nu a ajuns niciodată acasă.
Doar a schimbat o zonă de război cu alta.
Acest proces nu e despre răzbunători.
Este despre eşecul sistemului nostru de justiţie.
Şi despre cum un om, Frank Castle, e folosit ca pion
pentru acoperirea greşelilor acestui sistem.
Acuzarea vrea sânge.
Dar, aşa cum a spus dna judecătoare,
pentru a-l primi, e nevoie de dovezi dincolo de o îndoială rezonabilă.
Deci vă cer azi...
Să nu aveţi idei preconcepute.
Asta e tot, Onorată Instanţă.
Ce de minciuni ai turnat, dle avocat!
- Acuzarea, chemaţi primul martor. - Da, dnă judecător.
- Scuze. - Unde-ai fost?
Am făcut o greşeală. Îmi pare rău,
dar am prins ceva din pledoaria ta.
- Super. - Fantastic!
Mulţumesc că ne ţii pe linia de plutire.
Da, păi...
Să sperăm că Reyes n-a văzut că m-am topit de frică.
Şi dacă procuratura nu bănuia până acum că n-avem nimic,
acum sunt siguri.
Atunci vom schimba chestia asta.
Cine e mâine martor pe lista acuzării?
Aici.
Tepper, splendid.
Reyes îl cheamă pe medicul legist-şef.
Nu avem nicio şansă.
Ce ştim despre el?
I-am arătat lui Frank raportul autopsiei familiei.
Zice că e fals, e mâna lui Tepper.
Super. În regulă. Să-l facem să vorbească.
Aşa am spus. Ai fi ştiut dacă treceai pe la birou.
- Lasă-mă să preiau conducerea. - Ca azi-dimineaţă?
Am înţeles. Lasă-mă măcar să încerc. Să văd ce pot face cu el.
Chiar dacă, mare dacă, reuşim să băgăm la probe
rapoartele falsificate, cum sunt legate de alt delict,
sunt slabe şanse ca papagalul să se autoincrimineze.
Doar dacă doi avocaţi geniali nu găsesc o cale să-i pună piedică.
- Exact. - Îl vrei? N-ai decât.
Dar Tepper nu vorbeşte fără luptă. Procuratura îl trage de lesă.
Şi a avut destulă vreme să-şi blindeze povestea.
Noi avem doar 12 ore să i-o dărâmăm. Nu ştiu cum o facem până mâine.
Pentru că mă aduce la zi Karen şi găsim noi o cale.
Bine, dar eu mă întorc la birou,
pentru că am tot restul procesului de pregătit.
- L-ai lăsat baltă, Matt. - Ştiu. Da, ştiu.
Dar îmi iau revanşa.
Şi faţă de tine.
Haide!
Du-l pe Tepper cu gândul la raportul real. Cel adevărat.
Şi când e dezorientat, vin eu cu ceva cam aşa:
"Cine v-a pus să schimbaţi raportul?"
- Şi dacă spune că nimeni, dovedeşte... - Că a fost schimbat.
- Iar asta e... - E genial.
Vezi? Ai un talent înnăscut.
Sunt într-o bună companie.
Ştii ceva? Ce-ar fi să te ajut cu întrebările lui Tepper?
Le-am putea stabili, defini?
Bine, dar va fi plictisitor.
Şi monoton.
Ar putea dura toată noaptea.
Păi, nu-i problemă.
- Ce? - Te-ai gândit să mergi la Drept?
Nu ştiu.
Foggy şi cu mine cunoaştem multă lume la Columbia.
Dacă te interesează.
Mă gândeam că Nelson şi Murdock ar fi mai drăguţ în formă de...
Nelson, Murdock şi Page.
Eşti... un drăguţ.
Nu ştiu dacă Dreptul e pentru mine.
Cred că e ceva cu regulile şi cu portiţele.
Mi se pare că adevărul se pierde cam des.
Nu fiecare caz va fi Cetăţenii contra lui Frank Castle.
Corect.
Dar nu e doar cazul ăsta. E...
Ce e?
Ştii, noi...
Tu te mai gândeşti...
...la noaptea în care ne-am cunoscut?
Da, tot timpul.
Când stăteam în secţia de poliţie...
Singură...
Mi-era frică de toată lumea.
Cel puţin până când tu şi Foggy aţi intrat în viaţa mea.
Aţi avut încredere în mine. Mi-aţi dat speranţă.
Şi după aia ne-am întors la tine acasă.
Ţi-am dat mâncare thailandeză.
Doamne...
Îmi amintesc tot din noaptea aia, pentru că...
Nu în fiecare zi îţi e ameninţată viaţa...
...şi salvată de un om în negru.
Păi...
Tu crezi în ce face el?
Ştii, Diavolul din Hell's Kitchen.
Eu...
- Ce? - Eu... cred în lege.
- Dacă asta întrebai. - Da, dar...
Dar dacă legea eşuează?
Cum a fost cu mine sau cu Frank?
Unde să ne ducem?
Cine ne-ar putea apăra pe noi atunci?
Vezi, tu întrebi un avocat catolic.
- Da. - Ce...
- Ce vrei să zic? - Nu ştiu.
Cred că...
De când am luat cazul lui Frank, parcă...
Mă tot...
Mă întreb dacă mai e vreo diferenţă între...
...cineva care salvează vieţi
şi cineva care face să nu mai fie nevoie ca ele să fie salvate.
Corect?
Stai o clipă.
Frank Castle ar trebui să fie după gratii.
Are dreptul la un proces corect, dar a ucis oameni.
Da, sigur. Oameni răi.
Precum cei care i-au ucis familia sau au venit după mine.
Dar nu e treaba lui Frank cine moare sau trăieşte.
Ci a lui Dumnezeu...
Sau a unui juriu.
Ce a păţit familia lui e tragic, dar nu-i dă dreptul să ucidă...
Nu. Doamne, nu. Nu dreptul...
Nu asta vreau să zic. Doar că...
Pot înţelege de ce Frank sau oricine ar vrea răzbunare pentru ceva...
- ...după ce şi-ar pierde minţile. - Nu.
Nu e tot aia. Răzbunarea nu e dreptate.
Ce face el e total greşit.
Greşit sau nu, nu poţi nega că funcţionează.
Chiar crezi asta?
Nu ştiu. Nu.
Poate.
Nu...
Poate e momentul să ne oprim.
Cred că suntem obosiţi şi...
Cu un caz atât de mare, haide...
Da, ai dreptate.
Nu ştiu, poate după ce se termină.
- Da, o întâlnire adevărată. - Bun.
Mulţumesc.
- Noapte bună. - Noapte bună, Karen.
Odihneşte-te.
- De când tragi cu urechea? - Nu trăgeam.
N-am auzit nimic despre munca ta
care să mă facă să fac un laţ şi să-l testez pe gâtul meu.
Nu voi spune nici ce n-am auzit despre iubita ta.
- Ţi-am zis să nu te bagi în viaţa mea. - Asta nu e viaţa ta.
Chiar dacă nu-ţi pasă de ce am făcut pentru mine,
pentru mine contează.
Bine? Ea... e importantă pentru mine.
Corect.
Scuze.
Nu ştiam că momentele cu vin şi mâncarea thailandeză contează.
Ce vrei?
M-am uitat mai atentă la investiţiile în construcţii de la Roxxon.
Se pare că sunt foarte puţine proiecte în New York
apte să disloce atât pământ.
Dacă le facem o vizită locurilor, pariez că aflăm ce ne ascund.
Care-s locurile?
Hotelul Conservatory, proiectul tunelului Midtown
şi o construcţie mare, pe 44 cu 11.
Intersecţia străzilor 44 şi 11.
- O ştii? - Da, Midland Circle.
Era un bloc dat cu chirie,
înainte ca Wilson Fisk să-l înghită în proiectul lui "Un mâine mai bun".
- Cum a ajuns la japonezi? - Nu ştiu.
Dar înainte să mă bat cu Nobu, am găsit planurile de la Midland Circle.
Întotdeauna am crezut că Nobu a fost doar o armă a lui Fisk, să mă elimine,
că Fisk are interese legate de clădire.
Dar poate nu o dorea deloc.
Dacă doar a cumpărat Midland Circle pentru japonezi?
Ce ghicitoare curioasă.
Ar trebui să o rezolvăm împreună.
Elektra, dimineaţă pledez.
- Am un caz de pregătit... - Atunci mâine-noapte.
Vin ieftin.
Termină-ţi tema. Mă duc în recunoaştere.
Aşadar, dr. Tepper, raportul medicului legist
confirmă că cele 15 victime de la Clubul Social Irlandez
au murit toate de răni multiple de glonţ.
Da, e corect.
Toate cele 15 victime au murit de răni de glonţ cu acelaşi calibru,
fiecare cu multiple împuşcături.
Mulţumesc.
Martorul dv.
- Ţine-i pumnii. - Ţin orice.
Dr. Gregory Tepper,
de când sunteţi medic legist în oraşul New York?
De 14 ani, plus sau minus.
Şi câte certificate de deces aţi zice că aţi semnat în acest timp?
- Eu nu... - Probabil zeci de mii.
Obiectez, Onorată Instanţă, influenţează martorul.
- Nu ştiu încotro. - Dle Murdock...
Am ceva de spus.
- Dle doctor? - Onorată Instanţă, îmi pare rău...
Dar e ceva oficial...
Trebuie să spun ceva despre ce am făcut.
- Eliberaţi galeria. - Da, Onorată Instanţă.
Toţi membrii juriului, vă rog să mergeţi în camera de deliberări.
Toată lumea din galerie,
vă rog, ieşiţi din sală chiar acum.
Despre ce e vorba?
Eu...
Ştiu ce urma să mă întrebe apărarea şi e adevărat.
Am modificat rapoartele de autopsie.
Vă referiţi la datele oficiale despre uciderea familiei Castle?
Nu numai la ele.
Nu înţelegeţi. Trebuia să o fac.
- Animalele au venit la biroul meu. - Cine a venit la biroul dv.?
După uciderea familiei inculpatului,
doi oameni pe care nu-i mai văzusem niciodată...
M-au avertizat că, dacă nu modific rapoartele cazului,
urmează familia mea.
Aţi falsificat datele autopsiei familiei Castle?
Pe ele şi încă unul.
- Al cui? - Nu ştiu.
Un necunoscut, ucis în aceeaşi zi.
Bărbat, adult, multiple plăgi împuşcate.
Mă puteţi concedia, aresta... Nu-mi pasă.
Credeam că am scăpat, dar după noaptea trecută...
S-a întâmplat ceva care v-a influenţat mărturia?
Ea era în casă la mine.
M-a legat.
Mi-a zis că puţin îi pasă cine a fost la mine înainte.
Dacă nu spun apărării ce s-a întâmplat cu adevărat,
mă vânează şi mă omoară.
- Cine v-a spus asta? - Nu ştiu.
O femeie.
Avea faţa acoperită. Şi accent străin.
Cred că apărarea intenţionează să deturneze juriul
şi să schimbe cazul, cu teorii ale conspiraţiei imposibil de dovedit...
Imposibil de dovedit? Legistul a modificat rapoarte de autopsie.
A mai spus şi că a fost ameninţat.
Dacă aflăm că firma dv. e legată de asta...
Firma noastră? Poate că voi i-aţi trimis pe ăia.
Am auzit destul.
Îmi este limpede că orice ar şti dr. Tepper despre rapoarte
a fost influenţat
de ameninţări făcute de unul sau mai mulţi necunoscuţi.
Atunci apărarea cere eroare judiciară.
Nici în ruptul capului. Nu sunt convinsă că aceste documente,
orice ar fi ele, au relevanţă în acest proces.
Anulez toată mărturia dlui doctor
şi le cer juraţilor să ignore tot ce au auzit.
- Cer cu insistenţă... - Am terminat, dle avocat.
Procesul se reia mâine cu următorul martor al acuzării.
Încă o dată, Reyes a reuşit să ne facă praf.
Ai spera că nu mai doare, dar e tot mai rău.
Foggy... nu a fost Reyes.
- Ce? - Femeia care l-a ameninţat pe Tepper.
A fost Elektra.
De la facultate.
- Elektra? - Da. S-a întors.
- Fosta ta iubită? - Da.
Nu. E o nebunie.
E fata unui diplomat, e în înalta societate.
Nu mai e. Ea...
S-a schimbat. E periculoasă.
Evident! Te-a dus aproape de exmatriculare.
Ţi-a stricat semestrul, procedura civilă...
Aproape ai ratat examenul final pentru că te-a rănit. Şi acum, ce?
- Efracţie în casa unui legist? - Ok.
Yakuza nu a plecat, bine? Încă e în Hell's Kitchen.
Elektra mă ajută să-i opresc să se infiltreze...
Ce tot spui?
Era singură împotriva lor şi...
- Fosta ta iubită? - Încerc să apăr oraşul...
Ştiam că e nebună, dar nu şi sinucigaşă.
Ea...
...e noul meu client.
Cel... bogat.
Cel particular.
- Iar ai minţit. - Da, am minţit.
Dar Yakuza bagă bani în ceva mai mare şi mai întunecat.
Încerc să o ajut pe Elektra...
Tu ai vrut să luăm procesul ăsta!
N-ai venit la şedinţele de strategie,
la pregătirea martorilor, la deschidere şi decimezi criminal...
Nu. Ba nu. Ea...
Nu i-am spus nimic despre proces, bine?
Unicul martor care ne putea ajuta să o doborâm pe Reyes!
M-a auzit vorbind cu Karen şi a pornit de capul ei.
Nu am aprobat... Niciodată nu aş...
- Nu-mi pasă, Matt! - Sunt furios pe ea!
Nu te purta de parcă toate ar veni din senin.
Nu te obligă nimeni să ieşi noaptea să te baţi cu ticăloşii
şi să-ţi minţi prietenii, iar şi iar!
Nu Elektra e problema, Matt.
Tu eşti.
E aproape întuneric.
- Sigur trebuia să fii undeva... - Nu pleci.
- Nu? Pentru că ştii ceva? - Nu pleca.
Dacă mă iau după ultimele zile, eşti mai mult absent.
De aici încolo, nu mai contez pe tine pentru nimic.
Spune-i iubitei tale să stea departe de proces.
Nu e... Elektra nu e iubita mea.
Atunci spune-i tu asta lui Karen.
Hei.
- Am auzit strigăte. - Da, vorbeşte cu Matt despre asta.
Foggy!
- Ce s-a întâmplat acolo? - E în regulă.
Nu mă trata ca pe secretara ta.
Am muncit mai mult decât tine!
- Nu pot discuta acum. - Ajunge cu poveştile.
Am dreptul să ştiu ce e cu voi doi. Cu tine.
Întrebi ca o colegă?
Sau ca iubita mea?
- Amândouă. - Da.
Îmi pare rău că ai picat la mijloc,
dar trebuie să plec imediat.
- Unde? - Ne vedem mâine, Karen.
Da, poate.
Ce faci? Ţi-am spus să nu te amesteci în viaţa mea.
Nu te-am rugat să constrângi un martor.
- Aveai probleme, m-am ocupat. - Nu mă ajută.
Nu-i mai putem folosi mărturia, din cauza ta.
M-am luat după regulile tale.
Ce reguli?
Dacă nu obţii ce vrei ziua, iei cu forţa, noaptea.
Ăsta eşti tu, Matthew.
Şi nu te amăgi că ai fi altceva.
Ce fac eu...
Nu te priveşte.
- Jumătăţile vieţii mele îmi aparţin. - Bine!
Nu mă mai amestec în plictiseala ta legală.
Acum, te baţi cu mine
sau cu nemernicii care sfâşie oraşul?
- Nu vrei să mă ajuţi? - Nu voiai să te ajut.
Gata?
Auzi ceva?
Suntem singuri.
E pustiu. Nu-i nimic aici.
- Yakuza păzea ceva. - Da, dar...
- Elektra. - Ce?
N-o să-ţi vină să crezi.
Sfinte Sisoe!
De ce sapă Yakuza o groapă?
Dă-mi lanterna.
- A ajuns jos? - Nu.
Să-mi spui când ajunge.
Subtitrare: Retail